Rahat!
Ce dracu' faci aici?
Am condus toată noaptea.
Sunt obosit și îmi iei din timpul de concediu. Putem să mergem, te rog?
- Mergem cu mașina mea. Haide! - Nu prea cred.
De ce vrei să îngreunezi situația?
Ce-i așa greu? El s-a predat. Totul devine simplu mai departe.
S-a predat? De ce-ar face asta?
- Ce a spus că am făcut? - Nimic. Mi-a spus să vin să te iau.
- Nimic altceva? Despre Barcelona? - Nu.
Nimic despre Dublin sau despre Paul?
- Pot să vă aduc ceva? - Aveți bere?
- Nu. - Atunci, doar o cafea tare.
- Dacă ai ceva de spus, spune. - Aaron...
- L-ai văzut, măcar? - Nu.
- Chiar nu vrei să urci în mașină? - Nu.
- Mulțumesc. - Ai făcut...
Trebuia să mergi, Mallory!
- Ai mașină?! - Poftim?
Care e? Treci în dreapta. Dă-mi cheile. Cheile!
- Ce se întâmplă? Unde mă duci? - Pune-ți centura!
- Cum te cheamă? - Scott.
Eu sunt Mallory. O să ai grijă de brațul meu din mers, da?
Bine.
Ești gata?
Ia două comprese uscate și pune-le peste cel de pe mână.
Ia bandă și înfășoară compresele strâns, să stea acolo.
- Strâns! - Da. Scuze.
Dă-o roata de câteva ori.
- Acum, taie-o cu foarfeca. - Bine.
Ar trebui să fie destul pentru moment.
- Doamne! Nu pot să cred... - Scott, mulțumesc.
N-ai pentru ce. Cine era tipul ăla?
- Sincer. - Aaron. Un tip cu care am lucrat.
- Era iubitul... - Nu.
- Unde ai lucrat cu el? - La Barcelona.
Nu vreau să... ești implicată în afaceri cu droguri?
- Nu. - Dar cu guvernul?
Guvernul a contractat o companie privată, la care lucram și eu.
- Chiar e pe bune? - Da.
Și ce ai făcut? Care e meseria ta?
Barcelona. Separatiști?
Nu. Negocierile au eșuat. Cineva trebuie să-l extragă pe tip.
Sunt patru cerințe: să cunoască limba locală, să aibă acces la informații,
iar sistemul de plată e inacceptabil.
- Informații? - Putem apela la oamenii lui Rodrigo.
- O să rămâi, nu? - Da.
- Bună idee! - Îmi place să cred că-mi fac treaba.
- Sau că cineva îmi va face treaba. - Minim de cunoștințe de limbă avem.
- Structura. Trebuie să știm câți? - Da, trebuie să ajustăm costul final.
Ca să includem și riscurile neașteptate.
O să fac o listă. Mai vreau să știu perioada la care se plătesc tranșele.
- Bună! - Bună!
- Ești prima? - Da, Victor vine la 4:30, Jamie întârzie.
Deci e o problemă cu banii? N-avem mult timp. Să-mi fac griji?
Dacă te simți mai bine, trimite oamenii la misiunea din Mexic, Alex.
Ca să fim mai eficienți, eu zic să-i așteptăm pe toți să ajungă.
- Vrei să facem planul? Am niște idei. - Ai dreptate, mai bine îi așteptăm.
Mă duc să dau un telefon.
- Echipamentul tău e sub pat. - O să sun mai târziu, mulțumesc.
- Nu se fumează aici. - Bine.
- Spune-mi despre Kenneth. - Ce-i cu el?
- De când lucrați împreună? - De trei ani.
- Așa mult? - În meseria asta, e mult.
- Ai spus 4 puncte. - O ai pe Mallory Kane și un proprietar.
- Și e vreo problemă? - Nu e bine pentru mine și afacerea mea.
- Dacă ea nu e implicată, e de rău. - Ea nu e disponibilă.
Te superi dacă cer o verificare?
- Te interesează și echipa acum? - Dacă cineva e bun, mă interesează.
Mi-a atras atenția istoricul ei. O vreau în echipă, e valoroasă.
De asta am venit la tine.
Asta o să te coste și mai mult. Clauză de risc o să fie și mai mare.
- Asta nu are importanță. - O vrei la Barcelona sau nu?
Ostaticul, un jurnalist chinez răpit.
Jiang răpit la Barcelona.
Băiatul cel rău.
Timp la dispoziție: 3-4 minute.
Explică-mi și mie, ca să înțeleg.
Avem un om în mașină și unul la ușă.
E o misiune de salvare a ostaticului. Sunt două camere înăuntru.
Ai ori doi oameni mai puțin pe o cameră sau un om la fiecare cameră.
- Mai e cineva de acord cu el? - Noi.
Eu sunt gata de plecare.
Atunci, suntem gata de plecare.
Ai reținut numele? Repetă-le.
Mallory, Kenneth, Aaron, Jamie, Victor, Rodrigo.
- Barcelona. - Numele ostaticului?
- Iang. - Jiang.
Nu vorbi, mergi în fața mea. Dacă te ating, cazi în genunchi, da?
Haide.
- Au plecat toți? - Da.
De ce l-ai urmărit pe tipul care a fugit? Îl aveam deja pe Jiang în mașină.
Nu-mi place să las situațiile nerezolvate.
Așa te relaxezi tu? Cu vin și curățatul armei?
- Mai este un pahar în bucătărie. - Crezi că am șansa?
De ce, vrei?
O să-l părăsești pe Kenneth?
L-am părăsit acum șase luni.
- Mă refeream la companie. - Compania am părăsit-o acum o oră.
Cum așa?
Nu mă scufund cu nava. Tu?
Dacă plătește, sunt interesat.
Dacă tu rămâi, poate rămân și eu.
Atacul deșertului.
Mallory, dragostea mea pe viață, tată.
- Bună! - Ce faci aici?
- Cheia de la poartă se potrivește. - Am schimbat doar încuietoarea mea.
- Venisem să te iau. - De-abia am aterizat.
- Da, acum două ore. - Am fost plecată nouă săptămâni.
Am avut trei misiuni la rând. Mai scutește-mă!
- Nu ai ști ce să faci cu un concediu. - Crezi că mă cunoști?
Te cunosc eu pe tine...
- E ca în cărțile lui, pun pariu. - Poftim?
- Tatăl tău e ca personajele lui. - De unde să știi tu?
- Nu i-ai citit niciuna dintre cărți. - L-am văzut în poză.
Ce vrei?
Ca de obicei. Am o misiune.
Ai picat prost. Nici n-am despachetat.
Durează puțin. E ca o vacanță plătită.
- Și când începe? - Ei bine...
În seara asta. Adică trebuie să pleci în seara asta.
Dacă e o vacanță plătită, nu trebuie să fiu eu. Sunt supracalificată.
Clientul te-a cerut pe tine. Mallory, e vorba de MI6, mă pot extinde.
- E minunat, pentru tine. - Stai să-ți explic și altfel.
- Probabil nu ți s-a menționat de Paul. - Paul? Niciodată.
Paul e unul dintre noi, doar că e pe cont propriu.
Speram să-l poți convinge să vină la noi, dar e pe plan secund.
Paul s-a apropiat destul de mult de un personaj interesant, Studer.
Clientul nostru vrea să profite de asta.
Studer, e francez și stă în Dublin. E mai greu de prins, nu lasă urme.
- Îl ai pe Paul. - Da, dar Paul are nevoie de ajutor.
Asta e poziția ta? Vrei să fiu însoțitoare?
- MI6 vrea să fiu dădacă? - Mallory, tu ești spioană.
Nu știu cum să intru în rol. Eu nu port rochii.
- Ce culoare să aibă? - O să întreb.
Fă chestia asta, apoi plecăm în Mallorca.
- În Mallorca? - Da, ca prieteni, ca să iei o pauză.
Sunt doar două zile!
Paul... Ăsta e Paul.
O să faceți cuplul perfect.
Asta, ca să te recunoască.
Am nevoie de misiunea asta.
Bună!
Jumătatea mea mai bună... Arăți minunat!
Pot să mă aranjez eu primul?
Ție o să-ți ia mai mult timp.
Desigur.
Baia e a ta.
Arăți fantastic!
Poți să-mi închizi fermoarul?
- Eu îmi las aici pistolul. - Și eu.
Mergem?
- Rasboro, ține minte. - Rasboro.
- Cine e? - Nu cine. Ce? E un loc.
E locul unde trebuia să ne întâlnim cu Studer.
Nu ești obișnuită cu astfel de locuri, nu?
Ai luat-o pe drumuri greșit. Te-ai tot bătut, viitorul tău e nesigur.
Kenneth a folosit cu cap aceste "calități."
Eu nu mai am de băut.
- Ai familie? - Părinți, în putere. Sunt profesori.
Mai am doi frați și o adorabilă nepoțică.
- Whiskey! - Ei știu cu ce te ocupi?
Nu.
- Eu nu mi-aș putea minți tatăl. - Așa au ajuns la tine.
Le-am spus să nu o facă.
- Încă accepți misiuni? - Nu-mi place să fac pe dădaca.
Tipul ăla m-a recunoscut. Cel cu cămașa și cravata gri și cu cioc.
Ești sigură? De ce te-ar cunoaște?
Pentru că, ultima dată când m-a văzut, eram în camera mea în Bagdad.
Vine prietenul nostru.
Sunteți proaspăt căsătoriți? Nu vorbiți deloc cu oaspeții.
- Îmi cer scuze, suntem nepoliticoși? - Nu.
- El e Eric Studa. - Am o idee genială.
- Ce faceți după asta? - Nu știu.
- Mă refeream la ziua de mâine. - Nu avem planuri anume.
- Voiam să ne întoarcem la Londra. - La Londra? Am o idee mai bună.
- Mergem la St Moritz. - Noi?
Da, cu niște prieteni. O să ne distrăm. O să luăm avionul.
- Schiați? - Nu, mă dau doar cu placa.
Alpii sunt destul de abrupți.
- La fel ca prețurile. Mai vedem. - Nu! Fără discuții, mergem.
Trimit itinerariul la hotel. O să plecăm la ora 11:00.
Bine?
Tu găsește-l pe tipul cu cioc. Eu mă ocup de Studa.
Mai chemați niște prietene. Poate veniți cu mine într-un sătuc.
Ce zici? Duminică e bine?
Duminică?
Poate sâmbătă, dacă avem noroc.
Atunci, să avem noroc!
- Doamna Julia! - Sunt Katie.
- Încă nu mi-ai promis că vii la schi. - Eu mă rătăcesc și pe aici.
- Richard e în cealaltă cameră. - Eu căutam...
E în spatele bibliotecii.
Am băut prea mult vin... Sunt atâtea de văzut aici!
- Ai văzut doar casa. Să vezi labirintul! - Nu e puțin cam întuneric acolo?
- E momentul perfect. - Sunt claustrofobă chiar și ziua.
Ideea e să te relaxezi și să te simți bine.
- Mai bine o lăsăm pe altădată. - Suntem în Irlanda, nu durează mult.
Dacă nu mai găsești ieșirea, întoarce-te pe unde ai venit.
La dracu'!
- Bună! - Unde ești?
La toaletă. Am băut prea mult. Prietenul meu din Bagdad...
- ...are întâlnire, mai multe chiar. - Tu unde ești?
În camera de zi. I-am cerut scuze lui Studer, i-am zis că vorbim dimineață.
Cred că ar trebui să ne întoarcem la hotel și să vorbim cu Kenneth.
Mulțumesc.
Mallory, ești depășită de situație. Ești controlată de când ai venit.
Trebuie să...
Mă scuzați, trebuie să răspund. Ești acolo Paulie?
S-a încheiat divorțul? Paul, ești acolo?
Mallory!
Tată, sunt Mal. Situația e nasoală și trebuie să vin acasă.
S-ar putea să dureze două zile, depinde ce se mai întâmplă.
- Nu contează, vino cât mai repede. - Încerc.
- Să fi cu ochii în patru! - Nu m-am mai relaxat de când te-ai născut.
Fii atentă și păzește-ți spatele.
Așa o să fac. Ne vedem acasă.
- Asta. - 250.
Haideți!
- Mallory Kane. - Kane...
Am aterizat la New York. Putem vorbi? Trebuia să sun. Am recitit raportul
și mi-am dat seama că nu v-am mulțumit pentru ajutor.
Nu e necesar.
Ar trebui să fie. Vream să verific ceva înainte să închei raportul.
Tu sau Kenneth m-ați băgat în misiunea cu Studer?
Rodrigo, ce e? De ce lucrezi așa târziu?
Ascultă, Mallory Kane m-a sunat.
M-am gândit că vrei să știi.
- Te-a sunat acasă? - Da.
- A fost o conversație plăcută? - Da, scurtă, dar plăcută.
Mi-a mulțumit pentru ajutor.
- Era în Dublin? - Zicea că a ajunsese în New York.
Bine. Stai în casă și nu ieși până nu te sun eu.
- Nici tu, nici familia ta. - Mulțumesc.
- Rodrigo, ai grijă, bine? - Da.
Tyler, înregistrările activităților numerelor pe care ți le-am trimis...
Fă-mi legătura cu ultimul apel primit.
- Cine este? - Mallory, bună, sunt Alex Coblenz.
Eram cu Kenneth și Rodrigo,
- când afacerea Barcelona s-a prăbușit. - Cine, în afară de tine, mai știe de asta?
Doar cei ce trebuie să știe, ca să îndrepte situația.
- Cine a pus la cale misiunea Barcelona? - Nu noi ne-am gândit la Barcelona.
Nu, doar ați colaborat.
- Poți să mă aduci înapoi? - Da, dar trebuie să faci ce faci acum.
Trebuie să cheltuiești bugetul lui Kenneth, să vedem cum reacționează.
- Oricine încearcă să dea de tine, adăugă. - În ce crezi că s-a băgat?
Orice ar fi, nu Kenneth e în vârf. Nu are acum.
Vrem să mai tatonăm, să vedem ce e acolo.
- Să mă scoți de pe lista de căutări. - Mallory, nu pot face asta.
Kenneth supraveghează tot.
Promit să-l conving să vă întâlniți. Poate aflăm amândoi
de ce se întâmplă toate astea.
A trebuit să mă duc în Londra, apoi în Canada și peste graniță.
Coblenz a aranjat să mă văd cu Kenneth, dar, în locul lui, a apărut Aaron.
Apoi, te-am întâlnit pe tine,
E apă în rucsacul meu. Bea.
O să beau. Mulțumesc.
- Vrei și tu? - Da, te rog. Toarnă-mi tu.
- Ai băut? - Da.
- Ce se întâmplă aici? - O fi o verificare de rutină.
Bine. Ține-te bine.
Iisuse!
- Am mers prea departe. - Da, ce să zic...
- S-a înfundat drumul... - E o mașină.
Sunt agenți de poliție.
Rahat! Ai grijă la mașină.
Drăguț! Am crezut că e nașpa pentru o secundă.
Ești o șoferiță pe cinste!
- Ești bine? - Da, tu?
- Avem o căprioară moartă în mașină. - Da, știu.
- Fugim? - Nu, am făcut destule.
Mâinile la vedere! Nu mișcați! Tu, de după mașina, ieși în față!
Mâinile sus! Întoarce-te, golanule!
Unitatea 3!
- Unitatea 3. - Duceți suspecții la 2345 Clearview.
Repet, 2345 Clearview, și așteptați. Agenții federali sunt pe drum.
- Cred că am dat peste ceva. - Da.
Scuze, ajutor de șerif Cross. Ai fost la tribunal?
Poate sună ciudat, dar sunt agent particular în operațiuni de urmărire,
iar tipii pe care-i veți întâlni nu sunt agenți federali.
Urmați protocolul, dar păstrați distanța. Confirmați de la distanță identitatea lor.
Nu glumesc. Cercetați. Am licență pe numele Mallory Kane.
- Trebuie să stai acolo. - Va muri un civil dacă nu mă ascultați.
Femeie-Minune, ai spus ce aveai de spus, acum taci!
- Dumnezeule, ai... - Stai jos!
Ține capul jos câteva minute și o să scapi.
- Dar tu cum o să scapi? - O să caut altceva. Iau autobuzul.
- Mult succes! - Nu poți trăi fără risc.
După ce ne despărțim, îți dau un număr la care să suni.
Azi, trebuia să fiu în altă parte, nu să mi se fure mașina.
- Scott! Mai ești cu mine? - Da, da. Un număr.
Spune-le tot, inclusiv poliției. Tot ce ți-am spus eu, bine?
- Da. - Te-ai descurcat bine. O să fie bine.
Problema e sectorul privat. Unde sunt cei doi zeloși ai mei?
Unde-i rezultatul? Avem o încurcătură aici.
Pentru o sumă de opt cifre, nu vreau scuze, explicații sau rațiune.
Nu înțeleg de ce mai stai aici. Trebuia să-i explici tatălui că fata lui
e o fugară cu legături teroriste, că a omorât un om în Dublin și 4 polițiști.
Spune-i și arată-i.
Va veni în numele guvernului, făcându-mă să arăt ca un monstru. Arată-te șocat.
Manipulează-l pe tipul cu mâna ruptă, Aaron, și adu vorba de Barcelona.
Trebuie să se certe cu Kenneth.
E vina mea. Trebuia să prevăd asta. Tu ai fi făcut-o.
Stai așa. Să ne analizăm opțiunile.
Poți pleca chiar acum, poți fi în Buenos Aires mâine, pe vremea asta.
Nu vreau să mai fug.
Dle Kane, imaginile sunt făcute de poliție și sunt destul de explicite.
Amprentele ei sunt peste tot în cameră. Camerele i-au filmat pe amândoi intrând
și numai pe ea ieșind. Cei de sub ei s-au plâns de zgomot.
Paul a ripostat, dar ea a reușit să-l sugrume.
L-a împușcat în cap. Dacă mai pui și 4 polițiști, sunt 5 morți în 3 zile.
- Unde a fost văzută ultima dată? - În nordul New York-ului, acum 36 de ore.
- Era singură? - Nu, cu un băiat de 19 ani.
L-a răpit sub amenințarea armei.
L-a pus să conducă și i-a fost scut, ca să nu putem să o acuzăm de răpire.
Îmi pare rău. Asta nu-i stă în fire fiicei mele.
- V-a pomenit numele Kenneth? - Nu.
Adevărat? El e șeful companiei pentru care lucrează ea. Aveau o relație de un an.
Nu vi l-a menționat niciodată? Ce știți despre ea?
- Până la urmă... - Eu am crescut-o.
A fost în marină. Trebuie să fi făcut ceva rău de a ajuns acum criminală.
E o amenințare publică. E pornită să ucidă.
Sunteți singurul în care are încredere. Ne puteți ajuta să o prindem.
Fără dvs, nu va supraviețui.
Am primit vești de la ea acum zece zile.
Mi-a dat un mesaj, spunea că se duce la Barcelona.
- Ce a spus, mai exact? - "Plec la Barcelona. Te sun după."
- Șase cuvinte, atât? - Mie mi-au fost de ajuns.
- Și nu a zis nimic de Dublin? - Nu.
- Cine era? - Un agent de la MI6.
Dacă a fost o crimă comandată sau pasională, nu știm.
Nu a omorât niciodată pentru bani. Trebuie să fie o explicație.
N-a început totul după misiunea din Barcelona?
Poate de asta a fugit. Ceva s-o fi întâmplat acolo.
Aaron!
E o cartelă preplătită, sigur ea e. E pregătit pentru localizare.
Vorbiți cu ea.
- Mallory! - Tată, dă-i telefonul lui Kenneth.
Doar... ai grijă.
- Sper că te-ai hotărât să te predai. - Îmi poți spune acum de ce m-ai vândut
și în ce ești băgat cu Studer, sau o faci în 10 minute, când te voi strânge de gât.
Gândește-te puțin și dă-ți seama că nu poți ieși singură din asta.
Te poți preda. Gândește-te la tatăl tău.
- Predă-te acum, dacă vrei să trăiești. - Îmi pare rău Mallory, nu e posibil.
- Bine, Kenneth. Facem cum vrei tu. - E aici.
- Aici, unde? - Semnalul vine de aici, din casă.
- Tu stai aici. - Știai că e aici?
Nu, ți-am spus, n-am mai vorbit de când mi-a dat sms.
- Trebuie să vorbim iar despre Barcelona. - Știi ce am făcut acolo, am salvat un om.
- Aaron, trebuie să te concentrezi acum. - Ai fost în Barcelona?
Sunt derutat. Ea lucrează la o firmă privată.
- Grăbește-te, încuie ușile. - Și dacă e deja înăuntru?
- Atunci, o așteptam să vină. - N-ar trebui să chemați ajutoare?
- Nu aveți colegi să vă ajute? - Ne putem ocupa singuri de asta.
- Du-te! - Mă ocup eu. Păzește-l tu.
Tu ai făcut zgomotul ăla? Continuă.
- Thomas e leșinat. - Trebuie să luăm o mașină.
- Nu știu dacă asta ar ajuta. - Doar nu poate depăși o mașină.
Fă cum vrei.
Ar trebui să vezi asta.
- Cine a făcut asta? Ea? - Probabil pentru asta am venit.
- Calmează-te! - Nu-mi spune să mă calmez. Ce-ai făcut?
Ce am fost angajați să facem.
- Am fost angajați să salvăm pe cineva. - Voi ați vrut să o distrugeți pe ea.
Nu asta s-a întâmplat. Pot explica.
Explică și fă-o bine.
Nu-mi da un motiv.
Du-te și ajut-o pe ea.
- Kenneth!? - Fugi!
Ai face bine să fugi...
Iisuse!
Poate că... putem...
Treaba cu Barcelona... tu...
Încerc să mă concentrez pe respirație.
Mal...
Draga mea.
În domeniul licitațiilor, există Efectul de Nimb.
Știi ce e? Un obiect sau o operă de artă este mai dorită
datorită celor care l-au deținut înainte.
E foarte rar când se întâmplă. O dată în viața, poate.
Trebuie să pui mâna pe el când ai ocazia.
- Am destule probleme la biroul meu. - Tu erai contactul lui.
Nu, eu eram angajatorul lui. E o mare diferență, crede-mă.
- Eu am încredere într-un singur om. - În tatăl tău, știu.
- E în regulă? - Da. Mulțumesc pentru lămurire.
Ți-am spus că-l poți avea pe Kenneth acasă dacă vrei. Ți-am promis.
Măcar mă poți considera coleg, dacă nu și prieten.
- Și dacă pățești tu ceva? - Ești terminată.
- Un prieten nu e chiar așa mult. - Depinde cine este.
- Și puștiul care m-a ajutat? - O să-i reparăm mașina.
Bine, o să-i cumpăr o nouă mașină.
- Ce-i asta, un stimulent? - Ar putea fi.
Trebuie să recunoști că tipul ăsta de viață se potrivește unor persoane.
Ai scăpat din belea. Nu te mai uiți peste umăr...
Încă nu l-ai prins pe Kenneth, cu toate contactele lui.
- Te face cam vulnerabilă. - Unde e?
Mallory, asta e o informație importantă, nu?
Credem că a trecut granița, poate în Veracruz.
Dar interesant ar fi de știut pentru ce a renunțat el la tot.
- Și opțiunea guvernamentală? - Plata e mai mică, se reține impozit.
Dar o să-ți cureți numele.
Te anunț.
- Când? - După ce-l prind.
Da? Kenneth...
Nu e disponibil.
E în regulă. Mă duc la o plimbare.
- Pe cine am extras din Barcelona? - Adică ăla de l-ai omorât în Dublin?
- Vine mareea. - Era jurnalist, cercetător... Contează?
Contează pentru cineva. Cine era?
Erai entuziasmat la telefon. Ce vrei?
Avem niște condiții unice.
Știu că John e o adevărată problemă pentru tine. Dezvăluie informații...
Îți restricționează mișcările.
Știu o fată ce lucra pentru mine. Rezolvă-ți problemele cu ea.
Ea nu va supraviețui.
Am aflat că Jiang stă într-o casă sigură în Barcelona.
Era oportunitatea pentru toți să depășească circumstanțele date.
- O angajez pe fata să-l salveze pe Jiang. - Iar eu ți-l dau pe el ție.
Vom spune că a scăpat de sub control, a trădat pe bani misiunea din Barcelona
Și l-a omorât pe bărbat pentru bani la Rasboro.
- Și el? - Pe el îl vei împușca.
Re întâlnești cu ea și o omorî la întoarcerea la hotel.
- Auto-apărare. - Desigur.
Ar mai fi un alt motiv în afară de cel profesional?
Paul, motivul sunt banii. Mereu sunt banii.
- Poți garanta livrarea? - E un târg de 2 pentru 1.
Tu-l elimini pe Jiang, iar Kenneth o elimină pe Kane.
Astfel, se închide cercul fără să se uite nimeni.
Ai dreptate.
- Chiar că pare valoroasă acum. - Trebuie doar să o cauți.
- Dar fata? - Ce e cu ea?
- Cum se descurcă? - Sunt sigur că o să-i faci față.
N-am mai omorât niciodată o femeie până acum.
Nici n-ar trebui s-o consideri femeie. Ar fi o greșeală.
Și ție ce îți iese? În afară de banii mei.
O viață nouă și o nevastă nouă.
Asta e tot ce știu.
Mallory!
- Pentru tine, o singură căpșună. - Reao!
Dar nu sunt așa de sigură că o meriți.
Încă una? Pentru mine?
De ce pentru mine?
Poftim!
Răule!
Liliana, să nu pui zahăr în ceai.
Și nici gheață.
Liliana?
Rahat!
Traducerea și adaptarea: SudTeamRomania